Габриела Цанева
Прозорецът ми избледня…

chitanka.info

Прозорецът ми избледня.

Предметите изгубиха цвета си.

Прозорецът ми почерня.

Страхливо скрил се зад завесите

светът избяга.

Остави ме сама.

Нагърчен като кичур от косата ми,

изтлял във мрака —

кабелът на телефона ме

обеси.

Обесил

цялата Земя

с препускащи импулси —

зовящи,

бягащи,

крещящи,

искащи,

неискащи,

препълнени,

отхвърлени —

човешки знаци

за съществуване.

И опит за докосване.

Нагърчен като кичур от косата ми —

не ме обеси.

Върза ме.

29.01.1996

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.